Populației Pământului i-a trebuit 100.000 de ani ca să ajungă la un miliard.
Apoi i-au mai trebuit 100 ca să ajungă la două miliarde.
Apoi s-a dublat în 50 de ani.
Am ajuns la 4 miliarde în anii '70.
Suntem aproape la 8 miliarde.
Distrugem mijloacele de susținere a vieții.
Orice rău global ce atinge Pământul poate reduce suprapopularea umană,
De ce pretindem inerția ?
Fluierăm, aruncăm, consumăm, distrugem ...
Jumătate din speciile de animale au dispărut în ultimii 40 de ani !
Între timp, continuăm să agresăm mediul înconjurător.
În fine, avem nevoie de o catastrofă ca să învățăm, să ne atenționeze ?
Nimic nu poate schimba comportamentul ca durerea.
Probabil că durerea ne poate salva.
Există un comutator.
Dacă-l apeși ...
jumătate din populația Pământului va muri.
Dar dacă nu-l apeși, rasa umană va dispărea în 100 de ani.
Ce vrei să faci ?
Specia umană e un cancer în propriu-i corp.
Iubești omenirea suficient ca s-o salvezi ?
În cazul în care m-ar găsi, ți-am lăsat o cale.
Cea mai dificilă de până acum.
Infernul e la capătul ei.
Tu ești planul meu de urgență,
ultima speranță a omenirii.
Asigură-te că Infernul se va dezlănțui.
Caută și vei găsi.
A fost un drum lung, dar iată-ne aici.
- Da. - Mai bine eu, decât americanii.
Acum te vei resemna spunându-mi unde este.
Da, d-le Bouchard.
Mă voi resemna.
Spune-le tuturor că omenirea e boala, Infernul e terapia.
Suferiți, păcătoșilor, pentru păcatele voastre.
Pentru păcatele voastre.
Suferiți, păcătoșilor, pentru păcatele voastre.
Ce se-ntâmplă ?
Dr Brooks !
... lăsați orice speranță !
D-le Langdon, sunt dr Brooks.
Sunt doar niște verificări, nimic de îngrijorat.
Pe ăsta îl aruncăm, da ?
Știți ce zi e azi ?
- Sâ ... sâmbătă. - E luni.
20 iunie.
Luni, 20 iunie.
Știți unde suntem ?
Boston.
Massachusetts General.
Care-i ultimul lucru de care vă amintiți ?
Eu ... eu ... eram în campus.
Totul e confuz și în ceață.
Ce s-a-ntâmplat ? Am avut un accident ?
Ajungem și la asta.
- Vreți să anunțăm pe cineva ? - Nu.
Pe soția dvs ? Familia ?
Nu, nu sunt însurat.
D-le Langdon, aveți un traumatism cranian
și o ușoară formă de amnezie retrogradă.
V-am făcut o rezonanță. Nu există urmă de hemoragia intracraniană,
ceea ce e foarte liniștitor pe termen lung.
Încercați să vă relaxați.
Din punct de vedere neurologic, totul e perfect.
În câteva zile, vă va reveni memoria.
Așa că, va trebui doar să așteptăm.
Stingeți lumina, vă rog.
Sigur.
Dacă traumatismul poate cauza contuzii cerebrale, fotosensibilitatea e obișnuită.
Vă rog, stingeți lumina.
Cum de sunt la Florența ?
- Acolo e Duomo, e Palazzo Vecchio ! Da ? - Da.
Cum am ajuns aici ?
Ați venit la camera de urgență, acum 3 ore, cu o rană la cap.
Cu cine eram ? Cu o femeie ?
Nu, v-a adus un taximetrist.
Nu aveați nici portofel, nici telefon sau documente.
Și de unde-mi știi numele ?
Ne cunoaștem.
La o conferință de-a dvs la Imperial College, Londra.
Am stat de vorbă pe urmă.
Ați fost drăguț cu mine.
- Noi doi am vorbit ? - Scuzați, v-am băgat în ceață.
- Aveam 9 ani. - Cum 9 ani ? Doar 9 ?
Îmi plăceau enorm enigmele.
Și vă adoram cărțile.
Nu în limbajul pierdut al ideogramelor, dar celelalte, da.
- Bine. - Le-am citit pe toate.
- Ciudată fetiță. - Așa și eram, de fapt.
- Am zis cu voce tare ? - Așa se pare.
Îmi cer scuze.
La început veți avea dureri de cap intense.
Puteți simți greață, confuzie și amețeală.
Doctore, e cineva ?
- D-le doctor ? - Da, sunt Marconi.
A venit un carabinier. N-am reușit să-l opresc.
Era de la recepție.
Au venit carabinierii să vorbească cu dvs.
- Ce mai vor și carabinierii ? - De ce ?
Înainte de a vorbi cu cineva, trebuie să știți datele.
Rana de la cap nu a fost cauzată de un accident.
Ci a fost provocată de un glonț.
Glonțul v-a zdrelit creștetul și, în cădere, v-ați lovit la cap.
De aici, comoția cerebrală.
Doi cm mai jos și v-ar fi omorât.
Salve !
Vă rog, azi nu-l puteți interoga pe profesor.
Haideți ! Haideți !
Haideți, veniți !
Taxi !
Urcați !
E beat ? Sau ce are ?
Ce-a fost asta ?
- Cine-a tras ? - Porniți !
Repede !
Mergeți ! Mergeți !
- Cine a tras ? - Habar n-am.
Asta vă va durea.
- Te plătesc dublu. - Unde mergem ?
În via Dolorosa 12.
Nu-i nimic, nu-i nimic.
Robert !
Caută și găsește.
Asta e casa mea.
Tot la Florența sunteți.
- Acum sun la Poliție. - Așteptați.
Un carabinier a încercat să ne omoare.
Bine, atunci, preferați să sunați la Consulatul American ?
Nu, nu. Așteptați. Lăsați-mă doar ...
Lăsați-mă o clipă.
- Între timp, să încercăm să înțelegem. - De ce a tras în dvs ?
- Nu știu, eu ... - Printre altele,
când ați venit la spital, spuneați mereu același lucru.
Ve ... sorry
Very sorry. Îmi pare rău.
Știți de ce spuneați asta ?
Nu.
- Atunci, de ce v-au împușcat ? - Insistați cu întrebarea asta, domnișoară !
- Iar eu nu știu ce să răspund ! - Mă cheamă Sienna.
Dumnezeule, scuzați-mă !
Bună.
Mă bombardezi cu întrebări.
Da, dar eu mă simt nițel cam vulnerabilă.
Sunt aici cu cineva pe care altul vrea să-l ucidă.
Îmi pare rău.
Întrebările sunt importante.
Te ajută să-ți revii.
Pot să-ți cer o ceașcă de ...
de ... de ... de ...
E maron, e caldă și ...
O beau toți dimineața și dă energie.
- Ceai. - Ceai ? Nu, din cealaltă.
- Cafea. - Cafea !
Pot primi o ceașcă de cafea ?
Desigur.
Mulțumesc.
- Ești foarte bine organizată. - Țin lucrurile în ordine.
Mulțumesc că m-ai ajutat în spital. Ai fost foarte curajoasă.
Am făcut-o din instinct.
Very sorry.
Very ...
... sorry.
- Am halucinații. - Din cauza traumatismului.
Nu poți avea încredere în gândurile tale.
Am văzut o mască de ciumă.
Din alea pe care le purtau medicii din Evul Mediu, în timpul Morții Negre.
Ai mai spus-o, de fapt.
În taxi. Erai incoerent,
dar am auzit cuvântul "Mască".
Mai e și altceva ?
Cadavre și sânge și foc.
Și Infernul.
Și mai e o femeie.
Da, o femeie. Și pare ...
- Totul pare periculos. - Ai pe cine suna, da ?
Ar trebui ? De ce ?
N-aveam ceasul când m-au adus la spital ?
Nu.
N-aveai niciun ceas.
Era important pentru mine.
Era un cadou de la părinții mei.
Ascultă, acum e timpul să te speli.
Hainele sunt pline de sânge, dar poate că am ceva pe măsura ta.
După ce te schimbi, sunăm la poliție, bine ?
Nu.
La consulat.
Corect, la consulat.
Cafea.
VIZITATOR.
Așadar ...
Ignazio !
Îmi pare rău că nu am venit, așa cum stabilisem.
Ceea ce-am furat e într-un loc sigur, și eu la fel.
Paradis 25. Mă vor căuta și pe mine.
Paradis 25.
E într-un loc sigur, și eu la fel.
Ceea ce-am furat ?
Ignazio !
Ți-am lăsat lucrurile în baie.
Încearcă-le pe astea.
Ale cui sunt ?
- Ale unui prieten. - Locuiește aici ?
- Câteodată. - A, câteodată, da ?
Acum ești grosolan.
Da, scuză-mă. De obicei, nu sunt așa.
Ești sigur ?
Am găsit asta în sacou.
E un bio-recipient.
E folosit pentru transportul substanțelor periculoase.
- Ce voiai să faci cu el ? - Habar n-am.
E un recipient de înaltă tehnologie.
Chestie militară.
E cu recunoașterea amprentei, dacă cumva se pierde sau e furat.
Poate fi deschis doar de o anumită persoană.
- Sigur nu de mine. - Atunci, de ce e la tine ?
Nu știu !
- Mă duc să caut numărul consulatului. - Nu, te rog, așteaptă !
Am așteptat deja prea mult. Așa nu e bine !
De ce ai tubul, de unde-l ai ?
E simplu să aflăm dacă e chiar al meu. Dacă degetul meu îl deschide ...
Să-l deschizi ? Glumești ?
Dacă e un virus, va fi eliberat, dacă-l deschid ?
Nu.
Nu, trebuie să mai fie o teacă, chiar și două.
Înainte să mă încredințez altuia, vreau să pricep ce-i asta.
Și în ce sunt băgat.
Are sens, nu crezi ?
Ba da.
Așadar, suntem de acord.
Îl deschidem, da ?
Asta explică totul. Îmi aparține.
E un fel de sigiliu cilindric.
- E din fildeș. - Nu.
E din os uman.
Un diavol cu 3 capete ce devorează 3 oameni.
E o imagine des întâlnită în Evul Mediu.
O figură asociată cu Moartea Neagră.
Cele 3 guri devoratoare reprezintă ciuma bubonică, ce devorează populația.
Și nu-ți aminteai de cuvântul "cafea".
Asta explică cumva viziunile mele.
- Auzi ? - Nu.
E un indicator cu laser Faraday.
Dar de ce ?
- E un Botticelli. - E La Mappa dellInferno.
A pictat-o ca o ilustrare a Infernului lui Dante.
L-am studiat pe Dante când eram mică.
Probabil la grădiniță.
Era aproape o manie.
Dante a definit concepția modernă a Infernului.
Viziunea noastră e aceeași ca atunci când a scris-o acum 700 de ani.
Botticelli l-a pictat,
dar Dante a creat Infernul nostru.
Și asta continui să văd.
Agonie, păcătoși ...
însemnați cu câte o literă ...
falsificatorii acoperiți de râie ...
ereticii, cu capetele răsucite cu fața la spate.
- Șerpii ... - Pedeapsa hoților.
Păcatele noastre ...
Deci, habar n-ai de ce e la tine ?
- Acum putem suna la consulat. - Bine.
- Prof. Langdon ? - Alo, da, eu sunt.
Slavă Domnului că trăiți. Vă căutam.
- Serios ? - Mai aveți chestia aia ?
D-le Langdon, mai aveți recipientul ?
- Da. - Unde sunteți ?
D-le profesor, nu vă putem ajuta, dacă nu vă găsim.
- E de la Consulat. Cum de știa ? - Pentru că ei știu totul.
Ce facem ?
Spune-i că ești acolo.
- Alo ! - D-le prof, a căzut linia.
- Da, scuzați. - Unde sunteți ?
Sunt într-un motel. Pensione La Fiorentina.
Rămâneți în cameră. Trimitem pe cineva.
Aștept aici. Camera 39.
Bine, așteptăm și vedem pe cine trimit.
Langdon a intrat în contul său de e-mail.
De la o adresă de aici, din Florența.
- Când ? - Acum 7 minute.
Via Dolorosa 12, interior 3C.
- Via Dolorosa. În cât timp ? - 12 minute.
Du-te ! Vreau recipientul acela ! Îl vreau pe Langdon !
Cu orice preț ! Să punem mâna pe el !
Mai repede !
Uită-te aici. E ciudat.
Zona asta e al 8-lea cerc al infernului.
I se spune Malebolge, bolgiile păcătoșilor.
Sunt 10.
Litera asta de aici, R-ul, nu e în original.
A fost adăugată.
- Mai e una. - Unde ?
- Un E. - Pe seducătorii biciuiți de diavoli.
- Mai e un C pe obrazul ... - Unui traficant.
Un escroc într-un râu de excremente fierbinți.
- V, E, R ... - Acolo.
- T. - Acolo e A.
Dar asta ce e ? O linie din text ? Și e în engleză.
"Adevărul poate fi întrezărit"
"doar prin ochii morții".
Zobrist.
Bertrand Zobrist. Miliardar american. De-aș fi fost eu ...
Bioinginer recunoscut pentru viziunile sale radicale.
El e ...
Populației Pământului i-a trebuit 100.000 de ani ca să ajungă la un miliard.
Și doar încă 100 pentru 2 miliarde.
Și doar 50 de ani pentru a se dubla.
4 miliarde în anii '70.
Am ajuns aproape la 8 miliarde.
Bartled dă exemplu cu o cupă.
Cu o singură bacterie înăuntru care se divide, se dublează în fiecare minut.
Dacă băgați prima bacterie în cupă la ora 11:00
și e complet plină la miezul nopții, la ce oră cupa va fi pe jumătate ?
La 11:59.
E ora la care suntem.
Peste 40 de ani,
32 de miliarde de oameni vor lupta pentru supraviețuire.
Inutil.
Mai e un minut până la miezul nopții.
Orice rău global ce atinge Pământul poate duce la suprapopularea umană.
Dar un control serios al nașterilor nu va fi niciodată.
Scandalos ! Violarea drepturilor mele !
E o invazie a intimității mele !
Nu-mi spuneți mie ce trebuie să fac !
Și, între timp, continuăm să agresăm mediul nostru.
Am avut 5 mari extincții în istoria Pământului.
Și, dacă nu luăm măsuri curajoase,
a 6-a extincție ...
va fi a noastră.
Suntem la un minut de miezul nopții.
- Se pare că are mulți adepți. - Da, din toată lumea.
E fascinant.
A dispărut doi ani.
Autoritățile se tem că în acest timp Zobrist a conceput un patogen viral.
A creat o ciumă ?
De ce Dante ? De ce Harta asta a Infernului ?
Ce-ar trebui să fie ? O enigmă ? Sau o provocare ?
Sau o o scrisoare de adio.
Și-a luat viața acum 3 zile.
Cercurile ...
Cercurile nu sunt în ordine. Asta mă deranja.
Cercurile Infernului au fost schimbate.
E aceeași femeie din spital.
Nu putem sta aici ! Nu putem avea încredere în consulat !
Lingușitorii afundați în excremente. Acolo e greșit.
Dacă e de ciumă, știi câte guverne l-ar vrea ?
- Și la simoniaci e greșit. - Și ce-ar face ca să-l aibă ?
- Și la intriganți, nu ! - Pentru a avea o armă biologică.
Literele !
A pus câte o literă fiecărui păcat și apoi a schimbat ordinea.
A făcut o anagramă.
Da, anagramă !
- Să mergem. Știu o altă ieșire. - S, C, R ...
Dacă ai vreun telefon, mai bine l-ai lăsa aici.
- Îl pot intercepta. - Telefonul ?
- Nici hainele nu le am. - Bine. Hai !
Robert Langdon, Organizația Mondială a Sănătății (O.M.S.) !
V, R, O ... Trebuie să combin literele astea.
"Varco, carte, fredo, tra ..."
Cândva eram în stare, dar ...
CATROVACER.
Cerca Trova (Caută și vei găsi).
Merge.
Încearcă Cerca Trova.
Cerca Trova ? Da !
Acum știu de ce sunt în Florența.
O.M.S.-ul a ajuns.
Atenție, agentul Bouchard și biroul din Paris sunt deja aici.
O.M.S. Pune-mă imediat la curent.
Bouchard e sus.
- Unde mergem ? - La Palazzo Vecchio.
Lângă Grădinile Boboli.
Nicio urmă.
Bouchard zice că Langdon a dispărut cu indicatorul.
Trebuie să ne mișcăm mai bine.
Și tu, și tu ... Fiecare dintre noi.
Mai bine, mai rapizi, mai vigilenți. Nu aveți încredere în nimeni.
Treceți la treabă.
Da, doamnă. Să mergem.
Da.
- Identificați-vă. - Vayentha.
Continuați
Trebuie să vorbesc cu rectorul.
Așteptați.
Și uite așa, O.M.S. te-a bătut ca timp, Vayentha.
Nu-i va plăcea asta rectorului.
Știu bine. Acum va vrea lichidarea.
Spune-i că aici nu e Berlinul. Dacă vrea ceva, să vină să-și ia.
Încearcă să recuperezi și să iei contact în 60 de minute.
Ascultă bine, eu nu sunt sacrificabilă !
Recuperează indicatorul Faraday, înainte să-l găsească guvernul.
Rahat.
D-le Sims.
- Am avut o deviere. - Ce rău îmi pare.
- În care operațiune ? - Florența.
Se pare că noul actor a ieșit din rol.
Câtă lipsă de profesionalitate.
Iar acum, O.M.S. ne-a cucerit poziția.
Spune-i Vayenthei că, dacă ține la rolul ei,
trebuie să-l scoată pe Langdon. Fără cadavre.
Să zicem, o răpire eșuată.
Să zicem de o lamă. A plecat, portofelul a rămas ...
O identificare rapidă și punct, Punct.
Profesorul Langdon e în afara tabloului.
- Are recipientul ? - Da.
Are indicatorul Faraday.
Și era un tablou aproape perfect.
- În ce condiții e Vayentha ? - E teafără, dar nervoasă.
Și face bine.
În ce naiba ne-a băgat clientul ăsta ?
- Păi ... - Nu, nu ...
Era retoric.
Când trebuie să primim înregistrarea ?
Abia a sosit.
Instrucțiile sale sunt : publicat în 24 de ore.
- Vreau să-l văd acum. - Dar clientul, d-l Zobrist ...
Clientul ? Clientul e mort !
Vreau să văd înregistrarea.
Ar fi o violare a protocolului nostru.
Noi nu suntem guvernul. Noi suntem cu acțiunea.
Domnule ...
primul atribut ce ne face atât de buni în munca noastră
este că, din câte lumea știe, noi nu existăm.
Dacă acest mesaj video ne menționează,
eu voi stopa difuzarea lui pentru binele clienților noștri.
Mi-ați cerut să evit anomaliile în procedură, doar atât.
De ce ?
- D-l Zobrist era chiar el un om aberant. - Păi, eu ...
Era retoric.
Aduceți-mi înregistrarea.
În Sala celor Cinci Sute, în Palazzo Vecchio,
e celebra frescă a lui Giorgio Vasari, Battaglia di Marciano.
În partea de sus a lucrării, a lăsat un mesaj.
E una dintre cele mai faimoase enigme ale artei.
- Care-i mesajul ? - Cerca trova.
Cerca Trova. Caută și vei găsi.
- Din spital continuam să spun ... - Very sorry ... Și nu o dată.
Da, cred că voiam să zic altceva.
Numele pictorului : Vasari.
Voiam să zic Vasari !
- Ai dreptate ! Ești mai lucid. - Da, sunt mai bine.
Care ți-e al doilea nume ?
Sunt ... sunt bine.
Zobrist e mort, dar dacă ciuma lui e reală,
atunci, harta asta e o pistă ce a lăsat-o cuiva ca s-o găsească.
Cui ?
Nu știu. Cuiva care crede ca și el.
- Și de asta e la tine ? - Nu-mi amintesc să-l fi întâlnit.
Nu-ți amintești multe.
Poate că ...
poate sunt venite de la tine.
- Voiau un ajutor cu pista. - Pentru că sunt un expert în Dante ?
Exact.
Ți-au arătat indicatorul acela, te-au convertit.
- Genocid ? - Ai zis că e fascinant.
La argumentele lui mă refeream, la retorica lui.
Nu la planul ăsta. Zobrist e un psihopat.
Sau te-au mințit prin cineva pe care cunoșteai.
Suntem la un minut de miezul nopții.
- Or fi pentru noi ? - Așa ar zice logica.
Fir-ar să fie !
Haide !
Trecem prin grădină.
Bun. Așadar, Palazzo Vecchio e pe-acolo.
Am găsit o mașină închiriată cu cartea ei de credit în ultima oră.
Antoine, cere ajutor poliției.
Spune-i poliției de cartea de credit și că avem nevoie de colaborare.
Atenție !
Spațiul aerian deasupra grădinilor Boboli e supus controlului de la O.M.S.
Ordonați !
Vin de la centrală.
Comandantul trimite și alte ajutoare.
Avem vederea asupra grădinilor.
Suspecții se îndreaptă către E-NE de la Porta Romană.
Mai trimiteți oameni, imediat.
Atenție, posibil reper lângă școală.
Trimit o patrulă.
Repet, suspecții au fost văzuți îndreptându-se către Nord.
I-am reperat. Trecem la cotă joasă.
Către toate unitățile : îndreptați-vă către tunel.
- La naiba ! - Delta, controlează scările de la Nord,
Există o ușă din lemn aici.
Vom trece prin coridorul Vasari, trecând peste Ponte Vecchio,
și vom ajunge în Palazzo.
- Uite ușa, o vezi ? - Da !
Acum !
Se apropie de zona NE. Drona e în siguranță.
- Grădinile au ziduri ? - Pe toate laturile.
Singurele ieșiri sunt către Palazzo Pitti, pe latura nordică.
Ieșirea vizitatorilor e pe latura estică și vestică.
Nu mai sunt ?
Cea din coridorul Vasari. Dar e veche, n-o știe nimeni.
Dar Langdon o știe.
Întoarceți-vă. Mergeți către coridorul Vasari.
Repet. Către toate unitățile : Luați poziție pe coridorul Vasari.
Profesorul a devenit un obstacol, Vayentha.
Rectorul a dat ordinul să fie ucis.
Elimină-l pe Langdon !
Dacă dai greș, vei răspunde.
- Ai înțeles ? - Recepționat, d-le.
Uite.
Asta e Fresca lui Vasari. "Bătălia de la Marciano."
Acolo ! Acolo !
Uite ! Uite !
Vezi cele două case de pe deal ? În parte de mijloc, sus ?
Acum coboară privirea la SE și vei vedea un mic stindard verde.
- CERCA TROVA ! - Da. Caută și vei găsi.
Am căutat și am găsit.
Și acum ?
Cuvintele pe care Zobrist le-a adăugat picturii.
Adevărul poate fi întrezărit doar prin ochii morții.
Ochii morții.
Ochii cui ?
Cineva mi-a făcut o injecție ?
- Când ? - În spital. Cu o hipodermică.
A, nu, te-au intubat. Ți-au dat totul prin perfuzii.
Deci, nu în spital.
Eram îmbrăcat și pe bancheta din spate a unei mașini,
în astea ultime două zile.
Cineva mi-a injectat ceva în vene și acum am simptome clare.
- Și dacă ... - Dacă, ce ?
Sienna, dacă eu sunt purtătorul ?
Ascultă ...
dacă tu ai fi infectat, aș fi și eu
și oricine a intrat în contact cu noi. Și poate că va muri.
Dar dacă nu ai fi. Poate că ți-au dat un narcotic ?
Un halucinogen, sau altceva ?
Avem speranța să salvăm jumătate de lume.
Doar merită să încercăm, nu ?
Domnule profesor !
Așadar, dvs sunteți ! Deja v-ați întors ?
Habar n-am cine-i femeia asta.
Aproape că nu vă recunoșteam în costumul acela.
Ați făcut shopping ?
- V-ați lovit la cap ? - Sub duș, da.
Da, a fost cam neplăcut.
Scuze, ea e Sienna, nepoata mea.
Suntem în Italia, d-le profesor. Nu-i nevoie să-i spuneți nepoată.
- Nu, el nu ... - Nu e ...
Încântată. Marta Alvarez. Bine ai venit.
E și Ignazio azi cu dvs ?
Ignazio ?
Ignazio nu putea. Dimineață ...
Îmi pare rău să te deranjez, Marta.
Bănuiesc că îți închipui de ce mă aflu aici.
Glumiți. Cu toate tezaurele de aici ...
El și "Il Duomino" au stat aici aproape o oră, aseară.
E ceva ... morbid.
Ba nu, e grozav.
Bine, să mergem. Oricum, acolo mergeam și eu.
E un om cu mii de resurse.
Așa mi s-a spus și de dvs, d-le Bouchard.
Așadar, spuneți-mi !
- Ce vreți să faceți ? - Mă-ntreb ce faceți dvs !
V-am adus indicatorul și a dispărut. Aveți un spion.
L-am pierdut pe stradă.
L-am găsit cu medicul în apartament.
Știu să comand trupele. N-am nevoie de ajutorul dvs.
Și dacă e rănit ?
La cap, să zicem.
Adică să fie confuz ? Să nu știe ce face ?
E posibil.
Unde a fost în seara aia înainte să dispară ?
În Sala celor Cinci Sute.
Atunci, să nu-l mai urmărim.
Să-i anticipăm mișcările, mai bine.
Mai încet, că nu pot.
Acuși explodez.
Ce idee romantică să te aducă să vezi o mască mortuară.
- Exact. - Era ceva obișnuit în secolul 16.
În esență, este vorba despre un mulaj din ghips al feței cuiva,
luat la câteva clipe după moarte.
"Privind prin ochii morții."
Și după fața cui a fost realizată masca asta ?
După al poetului. Dante.
E o poveste romantică, cumva.
Dante iubea Florența. Era important și influent.
Dar vântul politic se schimbă, iar el este exilat.
L-au amenințat că-l ard pe rug, dacă revenea vreodată.
Gândiți-vă că sunt care cred
că exilul lui Dante e motivul pentru care masca lui e atât de îndurerată.
Nu-i așa. Beatrice e motivul.
Dante o cunoștea doar din vedere, dar a fost obsedat toată viața.
Nepoata dvs e romantică, d-le profesor.
Se spune că a scris despre călătoria sa în Infern pentru a o cuceri.
Dar degeaba.
Ea s-a măritat cu altcineva.
- Se mai întâmplă. - A, da ?
Cine pe cine a părăsit ?
Lucrurile se înrăutățesc, dacă nu te implici.
Vă rog să rămâneți dincolo de cordonul de protecție.
- Mulțumesc. - Ce sincronizare, d-le profesor.
Abia am deschis.
- Marta ! - Da !
De ce așa de târziu ?
Profesorul a insistat să vadă masca, iar eu am stat până târziu ...
Am găsit momentul.
- Iată, noi suntem. - Continuă de aici.
El e Ignazio Busoni. Îl știu de ani de zile.
Este un exeget al operei lui Dante.
Proprietarul insistă să ținem lumea departe de mască.
Nici personalului nu-i permite să deschidă vitrina, decât în prezența lui.
Nu muzeul e proprietarul măștii ?
Nu, e un colecționar.
A cumpărat-o de la noi, lăsându-ne s-o expunem permanent.
E o modalitate pentru a aduna fonduri.
- Cine e colecționarul ? - Bertrand Zobrist. Miliardarul.
Un om cu idei excentrice.
Oricum, e o mare pierdere. Un păcat.
Aici m-a sunat cineva. E doar un apel, continuă.
Ce fac ?
D-le prof, nu știu ce să zic ! Sunt dezamăgită.
E imposibil ! Fir-ar !
- D-le profesor. - Profesor Langdon !
Nu, există o explicație.
Carabinierii. Au declanșat alarma !
- Sunt agenți ai guvernului ! - Ce se-ntâmplă ?
D-le director !
Avem intruși !
- Marta, tu stai aici. - Da, da !
- Ce se-ntâmplă ? - Am avut o irupție !
Cred c-au înnebunit. Nu pot intra așa !
Și acum ? Ce pot face acum ?
Nimic, pentru că sunt însărcinată.
A fost vina mea.
O, Doamne !
- D-le profesor. - Haide !
- Am un mare respect ... - Luați loc.
- De ce ați făcut-o ? - Vă explic imediat.
Marta, nu știu unde-i masca aia,
dar voi face totul s-o găsesc și s-o aduc înapoi.
Ce faceți ! Așteptați !
Nu, veniți înapoi ! Nu puteți face asta ! Vă rog !
- Nu încercați să ne urmăriți ! - Nu faceți asta !
Așteptați !
D-le profesor !
Alertă ! Suntem la fața locului. Recepționat !
Acum să ne calmăm și să încercăm să ieșim.
De ce nu mi-ai spus nimic de Ignazio ?
M-ai fi ajutat, știind că sunt un hoț ?
M-ai mințit când mi-ai cerut ajutor.
Nu am mințit, am omis datele.
- Dacă am luat masca aia ... - Ai luat-o sigur. Te-am văzut.
Asta nu e problema ta. Nu ești obligată să stai cu mine.
Ba sunt.
În joc sunt viețile oamenilor.
Și n-am înțeles dacă sunt de partea bună.
Sigur că ești.
Jur.
Bine. Atunci, reîncepem căutările.
Sună-l pe Ignazio ăsta și întreabă-l unde a ascuns masca.
Ignazio a dispărut. Se ascunde.
Mi-a zis că și pe el îl vor urmări, dar a lăsat un indiciu.
Un e-mail. Paradisul 25.
E o referire la Divina Comedia, cântul 25,
dar am nevoie de o copie a cărții. - O copie ?
Carte trasă la xerox. Eu folosesc Google.
Se închide muzeul. Se mai poate ieși doar prin față.
Atunci, traversăm Armenia.
Suntem împreună.
Vă rog, calmați-vă !
Nu vă împingeți.
Am închis toate ieșirile. Ăsta e ultimul acces.
Mai sunt ieșiri ascunse ?
Galerii, pasaje secrete ?
E un palat de 700 de ani, d-le. Sunt foarte multe.
Să vedem.
Armenia.
D-le profesor ! Câte știi !
Sunt secretele palatului invizibil.
E un mare tur de făcut. Ți-l sugerez.
Aici trebuie să stăm liniștiți un minut.
Mergeți !
Cu altă voce-atunci, c-un păr altfel întoarce-m-aș poet,
să iau cunună unde-am primit botezul.
- Vasul baptismal. - E Duomo, unde Dante a fost botezat.
Acolo lucrează Ignazio.
Acolo e masca.
Zona asta e liberă !
Vor crede că ne îndreptăm către ieșire.
Mă duc sus !
Iar noi și mai sus.
- Unde vă duceți ? - La intrarea principală.
Ia să vedem.
Suntem deasupra Sălii celor Cinci Sute.
Pe partea cealaltă, e o scară ce duce către stradă.
Așa că ... pas cu pas.
Bun.
- Ți-e frică de înălțime ? - Puțin.
Eu nu mă simt bine în spațiile mici. Tu nu te uita în jos.
Sau uită-te.
Niciodată nu-mi amintesc cum trebuie.
Doamnelor și d-lor, vă rugăm să evacuați muzeul.
Da, da.
E atât de ușor !
Vreau să știu dacă ieșirea de la Sud e blocată.
Hai.
Sienna !
- Ești bine ? - Da.
Târăște-te de-a lungul traversei. Ne vedem la capătul celălalt, la scară.
Da.
Antoine, dincolo.
- Domnule. - Postăm 6 oameni aici.
Găsiți-l.
Gata cu prostiile, d-le Langdon !
Fugi, fugi ! Ieși de acolo !
Înainte le erai de folos, acum nu te mai vor.
Scoateți-i pe toți ! Eliberați sala !
Dă-mi-o.
Vezi ușile astea ?
Ieșirea Est. Acolo se îndreaptă.
Haideți ! La treabă !
Gata cu violența asupra animalelor !
Bouchard ! Agent Bouchard, răspunde !
Unde ești ?
Același cuvânt scris pe plicul ce conținea mesajul video.
Renașterea.
Alături de dată, iar data e mâine.
Mulțumesc.
Riscam să nu-mi amintesc.
Cele mai întunecate cotloane ale Iadului sunt rezervate
celor care-și păstrează neutralitatea în vremuri de criză.
Infernul lui Dante nu e o ficțiune, e o profeție.
Noi ne-am creat Infernul nostru pe Pământ.
Sfinte Sisoe !
Semnalele erau evidente, soluțiile ignorate.
Așa că, am reacționat.
Dacă mă urmăriți acum, înseamnă că virusul Inferno a fost eliberat
noaptea trecută, la miezul nopții.
Acum se răspândește în orice colț al Pământului.
O, Doamne !
În 6 zile de la eliberare,
virusul se va multiplica în orice femeie, bărbat și copil.
Se prevede ca actuala populație să se reducă la jumătate.
Supraviețuitorii vor fi martorii ororilor ...
necunoscute acestei planete.
Dar vreau să afle motivul. Că a fost opera noastră.
Și că asta e salvarea noastră.
Timpul a sosit.
Azi ...
- Mai e ceva. - Am înțeles ideea.
Se pare că organizația noastră a fost, în acești ani,
în serviciul unui dezechilibrat mintal,
care acum vrea să comită un genocid cu o ciumă mortală creată de el,
în următoarele 24 ... Scuze, în mai puțin de 12 ore.
Acum să încercăm să nu încurcăm lucrurile mai mult decât am făcut-o.
Fără indicatorul Faraday, nimeni nu poate găsi virusul.
Unde-i profesorul Langdon ?
Era cu dr Brooks la Boboli, dar am pierdut contactul vizual.
Și n-am mai primit vești de la Vayentha.
Înțeleg.
Mă duc personal la Florența.
Uitați-vă dacă are semne de contaminare și declarați carantina.
Dacă nu-l găsim mai repede pe Langdon, cadavrele vor fi și mai numeroase.
Te simți rău ?
Mă simt slăbită.
Doar sunt puțin slăbită.
- Să ne tragem sufletul o clipă. - Ai văzut-o lată jos ?
Da.
Tot ce-am făcut până acum, fiecare efort de-al meu și studiu
de la vârsta de 11 ani a fost împotriva morții.
A fost autoapărare. Aia voia să ne omoare.
Nu știu dacă pot merge până la capăt.
Dacă nu poți, te înțeleg.
Ascultă, Zobrist e criminalul, nu tu.
Tu m-ai salvat.
Nimeni nu te obligă să te forțezi.
Nu, ai dreptate.
A fost necesar și aș face-o și mâine, de e nevoie.
Eu sper că nu.
Pare închis pentru restaurare.
Bine, intră.
Uite.
Vasul baptismal.
Dante ! Iar ! Mereu Dante ! De ce Dante ?
- E ipsos acrilic. - Poate e grundul.
Grund hidrosolubil.
Miroase a câine plouat.
Uite. E ceva scris.
Pe al Veneției doge trădător să-l cătați,
care ale cailor capete le reteză ...
Veneția.
Unde Dante a fost infectat de boala ce l-a omorât.
În museionul aurit al sfintei înțelepciuni să-ngenuncheați
A voastre urechi de sol să lipiți, s-ascultați susurul apei șiroind.
Adânc coborâți în palatul scufundat
unde monstrul htonian așteaptă.
Despre ciumă zice. E sub apă.
Cufundat în apele-i roșii sângerii ...
ale lagunei ce nu oglindește stele.
D-le profesor !
Nu vreți să-mi spuneți ce mama dracului faceți ?
De ce nu ne-ați sunat ?
- Cine sunteți ? - Christoph Bouchard de la O.M.S.
- Mă cunoașteți. - Vă cunosc ?
Chiar nu v-amintiți ?
A fost acum două zile.
A suferit de o rană la cap.
Nu-și amintește evenimentele din ultimele 48 de ore.
Sunt cel ce a venit la Cambridge pentru a vă cere ajutor.
V-am dat indicatorul ca să-l descifrați.
- Prof. Langdon ? - Da.
Bine, da, îmi amintesc acum.
Și dvs cine sunteți ?
Eram de gardă la spital când a venit d-l profesor.
Care e ultimul lucru de care vă amintiți ?
Eram pe stradă, cred că aici ...
cu o femeie.
- Și mi-au făcut o injecție. - Elizabeth Sinskey.
- Elizabeth ? - De la Organizația Mondială a Sănătății.
O cunoști ?
Da.
Dar n-o mai văd de ani pe Elizabeth.
- Din cauza ei sunt singur. - Cum adică ?
Cred că dr Sinskey lucrează pentru un guvern străin
pentru a găsi și vinde virusul.
- Nu, nu se poate ! - Oamenii se schimbă, d-le profesor.
Îl caut pe Bertrand Zobrist, de doi ani.
Și careva lucrează împotriva mea.
Să trecem la subiect. Știți unde-i virusul ?
Cred că aveți niște referințe.
Sunați la O.M.S., dacă vreți. Verificați, dar grăbiți-vă.
Veneția. Credem că e la Veneția.
Bine.
Sunt două ore cu trenul. Să mergem.
Așa cum v-am găsit eu, așa o pot face și alții.
Vă iau două bilete de avion pentru Geneva.
Nu, Geneva, a spus Veneția.
Am auzit.
Pardon ! Faceți loc. Dați-vă-napoi, vă rog !
Pardon !
Scuzați !
Faceți loc, vă rog !
- Avionul pentru Geneva ? - Da, dar tocmai am închis.
Nu-l lăsați să plece. Trebuie să controlăm fiecare pasager.
Ar fi o pierdere de timp. Și-așa avem puțin.
Acum 3 zile, după 3 ani de căutări,
l-am găsit pe Zobrist.
S-a sinucis, dar avea în buzunar un pachet.
- Și-n el ce era ? - Indicatorul Faraday cu Harta Infernului.
O enigmă concepută pentru adepții ce reușesc s-o rezolve.
L-am adus la dvs.
Și începuserăm s-o descifrăm, când v-au răpit.
D-le profesor Langdon !
- Erați cu dr Sinskey, în acel moment ? - Elizabeth ? Da.
V-a mai vorbit de o a treia parte interesată de virus ?
Nu-mi amintesc.
- Avea probleme economice ? - Nu știu.
- Avea mai mult de un telefon cu ea ? - Nu știu !
- Gândiți-vă bine ! - Nu-și amintește !
Milioane de oameni pot muri, profesore !
Nu puteți spune că nu vă amintiți !
Gata, nu-și amintește !
Muzeul aurit o fi Bazilica San Marco ?
Toată Veneția e un muzeu.
La San Marco sunt caii din Constantinopol. Erau din aramă.
Pot să mă uit ?
- Nu l-aș atinge. - De fapt, nici nu mă gândesc.
D-le profesor !
Profesor Langdon ...
- Profesor Langdon ! - Da ?
Bună, Robert.
Elizabeth.
A trecut ceva timp.
Prea mult.
Ce te aduce aici ?
O.M.S. are nevoie de ajutorul tău.
- Ajutorul meu ? - Sper că-și mai amintești Dante.
Ce s-a-ntâmplat ?
Ești bine ?
Adu niște apă. Cred că e deshidratat.
Și mâncare.
Mai bine niște fructe, sau ceva de la automat.
- Grăbește-te. - Da.
Mulțumesc.
- Minte ? - Ca nerușinatul.
Nu el a venit la Cambridge.
Bouchard, am nevoie de ajutor !
Repede ! Cred că e un colaps !
Aici, înăuntru. Nu reușesc să deschid.
Langdon ! Sunteți bine ?
Langdon, sunteți bine ?
Sienna, hai !
În câteva cuvinte,
de doi ani, dumneata cu organizația dumitale lucrați împotriva mea.
Exact.
Ca să-l acoperiți pe Bertrand Zobrist și cercetările lui.
Pentru a-l ascunde, pentru a-l proteja.
Din păcate.
Și toate încercările mele de a preveni o pandemie la nivel mondial,
au eșuat din cauza dumitale.
Un sumar incisiv. Da.
Iar acum aveți imprudența de a-mi cere să am încredere în dvs cu ochii închiși ?
Sunt foarte dezolat. Nu există o altă cale.
Pentru cine lucrează, mai exact, grupul vostru ?
Pentru clienții noștri.
Suntem o companie de securitate privată. Și are un oarecare succes.
Dar spuneți-mi ...
d-l care era cu dumneata, agentul Bouchard,
unde-i acum ?
A dispărut, nu știm unde.
Atunci, situația e mai rea decât am prevăzut.
Un singur motiv l-ar fi putut face să dispară.
- Îl vrea pe Langdon doar pentru el. - De ce ?
Pentru a găsi virusul și a-l vinde la cel mai bun ofertant, presupun.
Șantaj, putere. Doar știți, e același rahat.
Nu cred că mai avem ce discuta, d-le Sims.
Și am mai puțin de 8 ore ca să găsesc agentul patogen.
- Scuzați. - Din ceea ce am înțeles,
l-ați cunoscut pe profesor acum mult timp.
Personal.
Țineți la el.
V-ați alia și cu un personaj fără scrupule ca mine ca să-l protejați.
Nu-i așa ?
Organizația mea are resurse pentru a-l găsi pe profesor.
Dacă vrei să răspândești o molimă, acesta e locul cel mai bun.
Da.
20 de milioane pe an vin aici din orice colț al globului.
În timpul Morții Negre,
venețienii țineau navele ancorate în port pentru 40 de zile,
înainte să lase echipajul să coboare, pentru a fi siguri că nu aduc ciuma.
Termenul de carantină de la asta provine. "Quaranta" (40) zile.
V-ați revenit, d-le profesor.
Uite ! Caii !
Sunt copii.
Cei originali sunt într-un muzeu la păstrare.
Să ne grăbim. Bouchard știe că suntem aici.
Vă rog !
Întreab-o dacă au fost retezate capetele cailor.
Scuzați ! Scuzați ...
- Vă rog. - Vă rog.
La caii ăștia le-au fost retezate vreodată capetele ?
Da, în timpul cruciadelor,
caii au fost aduși aici de la Constantinopol.
Sigur, în timpul cruciadelor, caii au fost furați de la Constantinopol.
Când au încercat să-i urce la bordul navei ...
Da, pentru navele alea, caii erau uriași.
Da, capetele au fost retezate și puse la loc aici.
A fost așa cum credeai. Au fost retezate.
- Da, dar de cine ? - Da, cine le-a retezat ?
Da, de dogele nemuritor, Enrico Dandolo.
- Enrico Dandolo ? - Dogele ce-a trăit 100 de ani.
Desigur Enrico Dandolo.
Dandolo a târât venețienii în a patra cruciadă.
Trebuia să-și ducă navele în Egipt, dar, în schimb, a jefuit Constantinopolul.
Îmi pare rău.
Muzeul aurit al Sfintei Înțelepciuni ...
- Nu asta e bazilica ? - Nu asta-i țara.
Dandolo era din Veneția, dar n-a fost îngropat aici.
- Atunci, unde a fost îngropat ? - La Sfânta Sofia.
- Istanbul. - Istanbul.
Mereu există câte o ieșire.
Aici.
Să încercăm s-o deschidem.
Te ajut eu.
Îți țin eu piciorul.
Așa.
Poți ?
E careva pe-acolo ?
Ne poți ajuta ?
- Ne poți ajuta ? - O 100 .
Da, da. Dă-mi 100 .
Da. Uite-i !
O sută.
Hai, hai !
Mulțumesc.
Ce faci ?
L-ai făcut criminal.
Psihopatic.
- Poftim ? - Dar istoria ne va spune "salvatorii".
O, Doamne ! Doamne !
Mie nu mi-e frică să acționez sigură.
Mai degrabă, inerția mă terorizează.
Calea, indicatorul ... Zobrist le-a lăsat pentru tine.
- Îl cunoșteai ? - Dacă-l cunoșteam ?
Eu îl iubeam.
Tu îi porți costumul.
Nu. Nu, Sienna, nu.
Mulțumesc, Robert.
Mulțumesc pentru tot.
Nu ! Nu !
Sienna, nu ...
Mai încet ! Alergi prea tare !
Hai ! A fost nevoie de 3 zile !
Prea simplu !
E foarte frumos.
Totul, înainte de tine, a fost doar ...
o idee.
Acum e real.
Iubirea înflăcărează sufletul.
Ești ireal ...
să-l citezi pe Dante pentru mine.
Dar e frumusețe ...
nu iubire.
Ce este ?
Mai e un minut până la miezul nopții.
Chiar mai devreme decât credeai.
Și unde mergem ?
Înțeleg.
Planul e al amândurora.
Proiectul e al amândurora.
Dar partea asta, însă, e doar a ta.
Doar că ... tu nu știi unde.
Și dacă te găsesc înainte ?
Ce faci în cazul ăsta ?
Dacă vrei să știi că nu ești singur, trebuie să începi să ai încredere în mine.
Și dacă nu luăm decizii curajoase,
a 6-a extincție va fi a noastră.
Ai dreptate.
Îți voi pregăti o altă cale.
Infernul va fi sfârșitul.
Dacă mi se va întâmpla ceva,
primul indiciu îl vei primi tu.
Știu că vei face ceea ce trebuie făcut.
Cerca e Trova (caută și vei găsi).
Tu nu ești singur.
Așadar !
Frumoasa tânără era cu cel rău.
Se mai întâmplă.
Nu-ți pică bine.
Te las un minut.
Nu Elizabeth vrea virusul ca să-l vândă.
Ci tu.
Te-au folosit.
Strategii elaborate, create ca să faci ce vor ei.
Iar eu ?
Sunt mai direct.
Acum mi s-a oferit o mare oportunitate.
Așa că, unde-i virusul ?
Haide, profesore !
Câtă viață e în lumea asta ?
Câți sunt gata să lupte ?
Ce e așa de rău să sacrifici turma câteodată ?
E sănătos.
Am văzut multe fapte de-ale lui Dumnezeu.
Foame, taifunuri, holeră.
Și știi ceva ?
Câteodată lovesc oamenii care trebuie.
- E inuman. - Omenirea e inumană.
Viața valorează puțin,
dar ca s-o elimini pe scară mare, toți sunt dispuși să plătească.
Acum te întreb pentru ultima dată.
Sunt foarte dezolat.
Nu era o altă cale.
Trebuie să fii rapid.
Cu cât e mai puțin sânge, cu atât e mai bine.
Dvs cine mai sunteți ?
Un facilitator.
Printre altele, compania mea crează iluzii.
N-ați fost rănit cu adevărat.
- Dar am pierdut memoria. - Indusă chimic.
V-am făcut o injecție cu benzodiazepină.
Sunt dezolat. Poate produce erupții cutanate.
Ar trebui să dispară într-o zi.
Deci, a fost totul o înscenare.
Eu prefer realitate construită.
Agenții mei v-au răpit
și v-au șters memoria pentru a crea un nou scenariu
în care dvs trebuia să ne ajutați.
Mica incizie în scalp servea pentru a simula o scrijelire.
Nu există încuietori în ușile din spitale.
Exact !
Suma cum laude.
Și femeia aia carabinier ce l-a împușcat pe doctor ?
Tot cu mine. Împușca cu sânge.
În ușă erau petarde.
Medicul era un agent acoperit cu sânge fals,
taximetristul de la spital lucra și el pentru noi.
La Palazzo Vecchio, femeia voia să mă omoare.
Cu gloanțe adevărate.
Din voința mea.
Când lucrurile păreau s-o ia razna, am încercat să curăț totul în grabă.
- Omorându-mă ! - Îmi cer mii de scuze, d-le Langdon !
Printre altele, am pierdut un agent expert.
Există o mare cantitate de situații bune și rele în domeniul meu.
Acum suntem amândoi aici.
Am avut un comportament teribil.
Dar era de rezolvat o enigmă.
Cine-i mai bun ca dvs ?
Uitați-vă în altă parte.
Nu e munca mea cea mai grozavă.
Dar pentru italieni merge.
Zobrist avea peste tot adepți.
Sienna Brooks a venit să-mi ceară ajutor, sau așa credeam.
A venit îngrijorată imediat după moartea lui Zobrist.
Știa că Zobrist ne angajase.
Ne-a spus că era implicat într-o cercetare biologică potențial letală.
Nu ne-a spus de ciumă, dar a fost suficient să ne pună în alertă
și să acceptăm să lucrăm cu ea ca să găsim proiectul lui Zobrist.
Și când dr Sinskey v-a cerut ajutorul, ni s-a părut a fi o oportunitate.
- Elizabeth a venit la mine. - Așa e.
Dr Sinskey a avut indicatorul de la agentul Bouchard.
L-a adus la dvs ca să-l descifrați.
L-a conectat la amprenta dvs.
Asta nu ne-a dat de ales. V-am răpit pe stradă.
Spitalul a fost creat ca să prindeți încredere în dr. Brooks.
Și când ați sunat la consulat, a răspuns omul nostru.
D-le profesor Langdon, slavă Domnului, sunteți în viață.
Vă căutam. Îl mai aveți ?
Dvs aveați indicatorul, noi vă aveam pe dvs.
Totul mergea perfect până când d-șoara Brooks v-a sustras.
Ca să fie sigură că virusul va fi eliberat.
Așa pare.
Tinerii sunt o dezamăgire.
Cred că devin tolerabili pe la 35 de ani.
Ați amintit de dr Sinskey.
Eram îngrijorată.
- Ești bine ? - Sunt bine.
Sigur ?
Sunt bine.
- Sunt bine ! - Slavă Domnului.
- Știi unde-i virusul ? - La Istanbul.
Ora a sosit. Azi e renașterea noastră.
Infernul e salvarea.
Ce rău îmi pare că te-am implicat după atâția ani.
Îmi pare bine.
Oricum, l-am cunoscut pe Zobrist acum doi ani.
Mi-a cerut ajutorul.
Voia să susțin sterilizarea în masă prin apele potabile și mâncare.
L-am dat afară din birou, l-am pus pe lista neagră ...
dar el dispare ...
Presupun că atunci l-a angajat pe Sims.
Poate că ar fi trebuit să ...
nu știu.
Mereu ai luat vina asupra ta acolo unde nu era.
Încă mai ești foarte dulce.
Acolo ! E o poartă !
Mi-aș fi dorit un alt final.
Nu ne-am implicat. Și-a mers rău.
Îți pare rău ?
Doar când mă gândesc.
Lucrurile cele mai interesante se-ntâmplă în praguri.
La hotare.
Oricum, de-a lungul unei limite.
Pe vremuri, se pescuia unde se-ntâlnea apa rece cu cea caldă.
Peștele cel mic ajungea până unde era apa caldă și se oprea.
Peștele cel mare venea din apa rece și-l mânca.
Iar pescarul îi prindea pe amândoi.
Pragul.
Nu te-ai schimbat deloc, Robert.
Ești bun de orator.
Și apoi ...
tăcerea.
Elizabeth.
Nu-ți puteam cere să nu te duci la Geneva.
Nu puteam.
Iar eu nu puteam să-ți cer să pleci din Cambridge.
Așa a fost ?
N-am încredere în memoria mea.
Eu nu uit nimic.
E un har.
Nu, n-aș zice.
Lăsați-l în pace ! Ce-i faceți ?
- Ce se-ntâmplă ? - Lăsați-l în pace !
Hai, întoarce-te !
Nu te uita la mine, proasto ! Întoarce-te !
Opriți-vă !
Nu te uita !
Robert !
Mulțumesc.
Sunt o prietenă de-a poetului.
Pentru ce a murit Zobrist ?
Pentru ca alții să poată trăi.
Am venit până aici pentru ca nimic să nu poată interveni.
Sistemul pe care l-am proiectat va elibera virusul la miezul nopți.
Dar sunt oameni ce vor să ne blocheze.
Trebuie să-l găsesc înainte lor
și să provoc o explozie ce-i asigură răspândirea.
Cum te pot ajuta ?
În timpul Ciumei lui Justinian, au murit câte 5.000 de oameni pe zi
pe străzile din Istanbul.
Granița dintre Vest și Est. Un alt prag.
Asta explică alegerea.
Dacă săculețul e intact, îl putem izola,
dar dacă cineva îl perforează înainte să ajungem acolo,
95 % din populația Pământului va fi infectată în 4-7 zile.
D-le profesor. D-nă doctor.
Sunt Mirsat, custodele.
Ați evacuat complet clădirea ?
Păi, am făcut tot ce-am putut, dar locul ăsta e enorm.
Îmi spuneți exact ce căutați ?
- Mormântul lui Enrico Dandolo. - Bine, veniți cu mine.
În muzeul aurit al Sfintei Înțelepciuni să-ngenuncheați.
A voastre urechi de sol să lipiți, s-ascultați susurul apei șiroind.
Adânc coborâți în palatul scufundat ...
- Aud apa șiroind dedesubt. - Unde curge ?
E scurgerea. Duce la cisterna orașului.
Căutăm un spațiu vast subteran, eventual cu coloane.
- Iluminat artificial. - Da, e vechea cisternă.
Din secolul al VI-lea. Yerebatan Sarayi.
Dar lumea îi spune Palatul Scufundat.
Duceți-ne acolo.
Cuvintele dvs au un sens precis. Yerebatan Sarayi. Palatul Scufundat.
Când vom ajunge acolo, veți vedea exact ceea ce a descris.
Cum se folosește ?
În stucul fiecărei cărămizi e câte un explozibil.
Dispozitivul are și un detonator.
Sunând de la telefonul ăsta, se declanșează explozia.
Va fi suficient să perforeze săculețul ?
Zidurile sunt toate din ciment.
Va fi nevoie de două bombe din colțuri diferite,
cât mai depărtate posibil.
Iar săculețul se va perfora.
Istoria spune că Moartea Neagră a provocat suferință
și moarte.
Dar ceea ce nu ne spune
e că rezultatul a fost o triere a populației.
... la renaștere.
Ne aruncăm în al 7-lea cerc al Infernului.
Sinucigașii și risipitorii.
De ce să suferim după, când mai bine suferim acum ?
Dar dacă am accepta-o, poate că durerea ne-ar putea salva.
Ești atentă, da ?
Văd că înțelegi !
Trebuie să știu că nu sunt singur !
Prea multă lume.
A ales bine.
Vreau planul tuturor conductelor care vin și pleacă din cisternă.
Vom declanșa protocoalele de izolare și anihilare.
Avem nevoie de bariere fizice și chimice de-a lungul ...
Stai.
Apa vine de la instalația asta ?
Cândva, acum nu. Ne-am modernizat.
- Sunt pietre și apă acolo ? - Da, până la urmă se infiltrează în sol.
- De ce sunt atâția oameni ? - E o atracție turistică.
Acustica este excelentă.
În seara asta e concertul pentru solstițiul de vară.
E foarte popular.
Oamenii vin din toată lumea pentru el.
A creat un bioaerosol.
Pentru a fi transmis pe cale aeriană.
- Evacuați locul. - Nu ! Îl izolăm.
Bruiați toate comunicațiile. Niciun schimb de mesaje.
Am înțeles.
Intrăm ?
Robert, nu ești obligat să vii cu noi.
Ba da, sunt.
Apele roșii-sângerii ale lagunei ce nu oglindește stele.
Dumnezeule, aici e un labirint !
- Câte sectoare are ? - Duzine, d-le profesor !
Să-l găsim.
Controlați fiecare sector, fiecare coloană ! Totul.
Împărțiți-vă !
Izolați totul !
- Fără comunicații. - Da, d-le.
... contact american. Am nevoie de ajutor aici.
- Uite, pe aici ! Meduza. - Divinitatea greacă ? De ce ?
Aparține unei categorii specifice al mitului grec.
Monștrii htonieni.
- Asta e ? - Da.
Culorile, coloanele ... Exact ca în mesajul video.
Zona e asta. Împărțiți-vă ! Periați-o !
- Eu mă ocup de ziduri ! - Și colțurile !
Sub pasarelă !
Dacă vedeți ceva, îmi dați raportul imediat.
Săculețul e aici pe undeva ! E chestiune de secunde !
Ce se-ntâmplă ?
- Scuzați ! Ce se-ntâmplă ? - D-le, trebuie să stați deoparte.
La o parte ! Cu toții !
Am găsit !
E aici ! În colțul ăsta !
Nu !
- Echipa ASMAD nu e încă gata ! - Ce mai așteaptă ?
Grăbiți-vă, se poate perfora.
Sienna !
Cubul funcționează și fără ... ?
- Ar trebui. - Trebuie.
Sienna ! Sienna !
Suntem mulți, nu ai șanse. Nu vei ajunge la săculeț înaintea noastră.
Nu, dar îl pot perfora,
N-o fă. Ai ucide nevinovați.
Da, ar muri mulți. Știu bine.
Dar criza va fi evitată.
Natura însăși o vrea.
Problema nu va fi amânată, ci rezolvată pentru totdeauna.
Să ucizi miliarde pentru a salva alte vieți ?
- E logica tiranilor ! - E un bine superior !
- Omenirea ... - Nimeni n-are drepturi mai multe ca altul.
Nu, dar are datoria să acționeze când n-o face nimeni.
Vrei să faci ceva ? Fă-o !
Fă-te auzită, fii un exemplu și crează !
Dacă iubim omenirea, dacă ne iubim planeta asta,
suntem dispuși la orice pentru a o salva !
Cele mai mari păcate ale omenirii au fost comise în numele iubirii.
Nimeni nu-l va considera o dovadă de iubire.
Vor fi în viață.
Ce mai contează ce vor spune despre noi ?
FĂRĂ SEMNAL
Hei, ce naiba faci ?
Nu !
Ai lovi recipientul !
Robert, pleacă de acolo !
Ești bine ?
- Ești bine ? - Da !
Unde-i recipientul ? Unde-i ?
L-am izolat. E întreg.
Virusul a fost izolat.
Virusul e izolat !
Era convinsă că salvează lumea.
Toți erau.
Și-acum ce va fi ?
Îl ducem la Geneva pentru taxonomie și izolare.
Trebuie să creăm o secvență metagenetică,
înainte să s-avem o idee despre ce-ar putea fi.
E multă treabă.
Dar tu ?
La Cambridge ?
Da.
Dr Sinskey !
Viața nu face altceva decât să ne separe.
Ca pe Dante și Beatrice.
Am ceva pentru tine.
L-am găsit în noaptea în care te-au răpit.
Dacă nu-mi amintesc greșit, e important pentru tine.
Da. Da, e important.
Te-ai mai gândit vreodată ...
la cum ar fi putut fi ...
între noi doi ?
Ba da.
Cred că viața trebuie să-și aibă misterele sale, d-le profesor.
Chiar și pentru noi.
Scuzați ? Pot întreba ceva ?
Desigur.
N-ați văzut-o cumva pe Marta Alvarez ?
Păi, Marta nu e aici. A născut.
A născut ?
Ce veste frumoasă !
Frumoasă veste.
Ar putea cere cuiva să aprindă luminile la masca lui Dante ?
- Nu se vede nimic. - Știu.
Îmi pare tare rău, dar masca aia nu mai e aici.
- Au furat-o. - Serios ?
Și-atunci, eu la ce mă uitam ?
O clipă.
S-a întors ! Masca s-a-ntors !
Domnul mi-a spus c-a văzut-o !
Ce miracol !
Ai văzut ? Au găsit masca !
Ne-au dat-o înapoi !
SFÂRȘIT